Rummet er virkelig blevet ribbet.
Reaktoren er væk.
Ikke sært, de ikke svarede. Der er ikke noget at svare med.
Der er livstegn bag døren.
Se her.
Blod.
Ja, men ikke menneskeblod. Jeg må analysere det.
Den er urokkelig.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener.
At finde nyt liv og civilisationer-
- dristigt betræde ukendte områder.
De to videnskabsmænd blev ramt af fasere.
De skal nok komme sig helt. Vi fandt en smule blod.
En sjælden type, som kun findes hos én humanoid art, acamarierne.
Acamarierne? Så er det sikkert samlerne.
Det er muligt. Samlerne har plyndret mange udposter her i området.
De har aldrig tidligere været så langt ude.
Crusher, sæt kurs mod Acamarsystemet.
Kaptajnens logbog, stjernedato 43421,9.
For at gøre ende på samlernes plyndringer-
- søger vi hjælp hos Marouk, regent på Acamar 3.
Sektoren er blevet usikker. De røver forskningsstationer og fragtskibe.
Samlerne er svære at fange. Vi har kun fanget ganske få.
- Men med Stjerneflådens hjælp... - Jeg foreslår ikke, vi jager dem.
Det er umuligt at slutte fred med samlerne. Vi har forsøgt.
De afviser vore tilbud om amnesti.
- Hvornår forelå seneste tilbud? - For 18 år siden.
De har rejst fra system til system som parasitter i næsten 100 år.
- De lever af det, de stjæler. - De er en del af jeres folk.
Nej. De er nødt til at forstå vor historie.
For 100 år siden, inden samlerne frigjorde sig fra os-
- var vi uciviliserede og voldelige. Klanerne udkæmpede bitre kampe-
- som varede i generationer. Vi lagde det bag os, samlerne gjorde ikke.
- De er måske rede nu. - Jeres samfund er stadig splittet.
Det vil vare, indtil samlerne vender tilbage.
- Det er måske meningsløst at prøve. - Der er mere at vinde end at tabe.
Dette problem berører os alle. Det skal løses.
- Velkommen til broen, Marouk. - Tak.
- Hvornår kan vi tage herfra? - Når mine tjenere kommer om bord.
Det ordner jeg.
Samlerne har vistnok en lejr et sted i Hromigruppen.
Forbundet har kortlagt flere uudforskede klasse M planeter derude.
Hvilken som helst af dem kan meget vel fungere som base.
Sæt kurs mod Hromigruppen.
- Dette skib er jo fremragende. - Vi er stolte af det.
Et let måltid om tyve minutter, Yuta.
Kan De vise mig køkkenet? Jeg laver mad til regenten og hendes tjenere.
De kan godt få et køkken, men det er ikke nødvendigt.
Disse madautomater kan tilberede alt, De behøver. Lad mig vise hvordan.
- Vil De have noget at drikke? - Koldt vand, tak.
Et glas vand, fem grader.
Tillader De?
- De er også mundskænk. - Det hører til madlaverens pligter.
Regenten vil sikkert gerne smage flere af retterne på skibet-
- men visse acamariske retter skal hun have.
Vi kan indkode jeres opskrifter.
- Må jeg smage Deres specialitet? - Jeg har ingen.
Nu ikke ydmyg. De må have opfundet visse kulinariske nydelser?
Der er en krydret ret med parthus...
- Det er en tykrodet grøntsag. - "Parthus à la Yuta". Spændende.
På gensyn.
Vi går nu i bane om Gamma Hromi 2.
Jeg opfanger livstegn på planeten.
Små felter, som afgiver varme og kuldioxid, som tyder på forbrænding.
Lejrbål, Data.
- Var det ikke det, jeg sagde? - Det må vi hellere kigge nærmere på.
Artoniske laservåben.
Tonkiske lyssignaler. Sikken samling.
Noraniumlegeringer. De er ikke meget værd.
Samlerne stjal vist hvad som helst.
Styrmand...
Baghold!
Rigelliske faserkanoner. Ikke særlig kraftfulde.
Kraftfulde nok.
Vi er kommet for at snakke!
Ord er spildt på dem. De forstår kun det her.
Vi er her for at åbne en dialog.
- Data, noranium fordamper ved? - 2314 grader. Men...
- Tak. Data. - Styrke 7 bør være nok.
Tre, to, en... nu!
Fire skal teleporteres op!
Kujoner!
Jeres baghold ville fungere bedre, hvis I badede oftere.
- Vi har Acamars regent med. - Marouk? Her?
Hun tilbyder jer amnesti.
Det gælder alle samlere, som vil vende tilbage til Acamar 3.
- Stoler du ikke på mig, Marouk? - Burde jeg gøre det?
Men jeg skal stole på dig. Måske har du forgiftet det.
Smag det her, Temarek.
- Barbarer. Det er meningsløst. - Regent...
- Brull... - Tag hjem, gamle kvinde.
- I 100 år har I ikke forandret jer! - Det ved du, du var jo selv med.
Sæt jer! Venligst...
Venligst...
- Vi er her for at snakke. - De er ligeglade med deres levevis.
- Men du er ikke ligeglad? - Akkurat.
- Hun er jo kommet hertil. - Måske har du tvunget hende.
- Ingen kan tvinge mig til noget. - Hvad venter der os på Acamar 3?
Et liv. Et hjem. I kan ende jeres ulykkelige, omflakkende liv.
Ser jeg ulykkelig ud?
Klankrigen er slut. Vi skammer os over fortiden.
Derfor måtte I forlade os. Det er på tide, I vender hjem.
Jeg vil tale med Marouk og Picard i enrum. Alle andre må gå.
Brull vil forhandle, men vil ikke virke svag overfor de andre.
- De tilhører Lornackklanen. - Og hvad så?
- Jeg har set Dem før. - Ja.
Men det er umuligt...
Nej. Se ordentligt efter.
Jeg er Yuta fra Tralestaklanen.
Jeg er den sidste af mine, men min klan vil overleve din.
Marouks tilbud er godt.
- Styrmand... - Men jeg ved ikke rigtig.
- Det kan præsenteres for lederen. - Lad Chorgan bedømme den slags.
- Jeg giver besked om tyve dage. - Da håber jeg at være langt borte.
Jeg vil gerne selv fremlægge mit tilbud for Chorgan.
De kan følge med på Enterprise. Hvor mange mænd har De brug for?
- Ingen. Hvis det her er en fælde... - Det er det ikke.
Mallon, du overtager ledelsen. Er jeg ikke tilbage om ti dage...
Brull!
Volnath...
- Kalder Enterprise. Send en læge. - Volnath var gammel. Det er for sent.
Måske kan vores læger gøre noget.
- Var det dig, der fandt ham? - Ja. Derfor bør jeg få hans ejendele.
I orden.
- Har I ingen respekt for de døde? - Skal man respektere et lig?
- Nej, Temarek. - Han har været død for længe.
- Hjertestop. - Du lyder ikke overbevist.
Nej. Han døde af et hjerteanfald, men jeg kender ikke årsagen.
Hjertemusklen er stærk, og han har ikke fået en blodprop.
Brull, vis Crusher hvilken kurs, der bringer os til Hromigruppen.
Et barn?
Det virker ikke særligt betryggende.
Her er vi nu.
Læg ind mod kurs 343.72.
Så havner vi midt i et asteroidebælte.
Kan du ikke styre uden om et par sten?
Jo, da. Men med denne kurs styrer vi udenom.
- Og vi vil kun miste 12,1 minutter. - Gør som du vil, knægt.
I hundredvis af år var alt kaos. Loyalitet mod klanen betød alt.
Hvis et medlem led den mindste skade, krævede det blodig gengældelse.
Og kampene kunne vare i årtier?
Hævnbegæret gik i arv fra generation til generation.
For hver gengældelse trappedes volden op.
Det lyder som min planets historie.
Må jeg gå et øjeblik? Jeg skal lave et acamarisk måltid til Riker.
Naturligvis, Yuta.
- Hvad laver du? - Mine lektier.
- Det er matematik. - Ja, men hvad går det ud på?
Det her er den euklidiske formel for et riemannisk spændingsfelt.
Er du god til den slags?
- Du kan ikke lide mig. - Det har jeg aldrig sagt.
I orden. Der er mange, der ikke kan lide mig. Men hvad ved du om mig?
- Du er en tyv. - Jeg stjæler for at overleve.
Vi samlere værdsætter vores frihed. Vi gør, hvad vi vil.
Hvorfor hjælper du så Marouk med at ændre på alt dette?
Jeg vil gerne have et bedre liv for mig og mine børn.
- Har du børn? - Ja. To sønner.
Den ene er på din alder.
Han er ikke god til matematik.
- "Parthus à la Yuta"? - Med lidt hjælp fra madautomaten.
- Det smager vidunderligt. - Virkelig dejligt.
- Vil du sidde ned? - Jeg vil ikke trænge mig på.
Det gør du ikke. Jeg skulle til at gå. Sid ned.
- Det er virkelig udsøgt. - Godt, De kan lide det, styrmand.
- Kald mig bare William. - Hvis De ønsker det.
Du siger "styrmand" på den måde, du siger "regent" til Marouk.
Som en tjener.
De er en god styrmand. Men De ville være en dårlig regent.
- De trives ikke med tjenere. - Nej, jeg foretrækker ligemænd.
- Derfor behandler De mig som en. - Bryder du dig ikke om det?
Jeg er ikke vant til det. Jeg har altid været tjener.
Men jeg klager ikke. Regenten behandler mig godt.
- Jeg har alt, jeg behøver. - Også frihed?
- Det kan jeg aldrig få. - Tilhører du regenten?
Nej, jeg er ikke hendes slave. Jeg kan rejse, når jeg vil.
- Men du har ingen steder at tage hen. - Tværtimod.
Min sti er næsten for beredt.
Du er en udmærket kok, Yuta. Men du taler i gåder.
Jeg er ikke så god til at konversere.
Yuta...
Regenten har brug for mig. Nyd Deres parthus.
Infirmeriet kalder Riker. Jeg har fundet noget interessant.
- De ser bekymret ud, doktor. - Jeg tænker.
Den gamle samler på planeten... Jeg ved, hvad han døde af.
Han havde en næsten usynlig mikrovirus i kroppen.
- Det blokerede hans nerveimpulser. - Og stoppede hans hjerte?
Her er det virkelig interessante.
Denne mikrovirus angriber kun celler med meget særpræget DNA.
- Hvor særpræget? - Det er svært at sige.
Men denne virus kan formentlig kun dræbe en acamarier ud af en million.
- En ret målbevidst virus. - Han har ikke fået det naturligt.
- Siger du, at nogen gav ham den? - Jeg siger, at Volnath blev myrdet.
Acamar 3 har godkendt Deres ønske om tilgang til deres databaser.
De bliver sendt til vore computere netop nu.
Fortæl dr Crusher, når deres medicinske database er tilgængelig.
- Kom ind. - Jeg forstyrrer vist.
Overhovedet ikke.
Eftersom...
...regenten ikke behøver mig længere, foreslog hun, at jeg var hos dem.
Sikket dejligt forslag.
Hun sætter pris på den hengivenhed, De har vist mig.
- Har det været så tydeligt? - Ja.
Jeg har jo spist. Har du en god opskrift på en acamarisk dessert?
Var det ikke godt nok?
Sig, hvad De vil have, William. Jeg gør, hvad De ønsker.
Vil De ikke have, at jeg skænker Dem nydelse?
Ikke som en tjener. Jeg foretrækker jo jævnbyrdighed.
- Selv i kærlighed? - Især i kærlighed.
Jeg har krænket Dem.
Jeg ønsker bare, at vi begge to skal nyde. Det har du ret til.
- Nej, jeg har ikke. - Yuta...
Jeg har hverken kunnet føle nydelse eller lidenskab i lang tid.
Jeg ved ikke, hvem der er ansvarlig for dette...
- Men det kan der laves om på. - Det ville jeg ønske. Især i aften.
Beklager.
- Sikken varm velkomst. - Det er Chorgans skib.
Kontakt Chorgan. Sig, at Brull har ledt os hertil for at snakke.
Chorgan svarer ikke.
Kan vi uskadeliggøre deres skjolde uden at skade skibet alvorligt?
- Det tror jeg. - Klargør faserkanonerne.
Chorgan, dette er kaptajn Jean-Luc Picard på Enterprise...
Jaså...
Vi skal nok få dem til at lytte. Affyr faserkanonerne.
- Deres skjolde er sat ud af spillet. - Godt klaret.
- De kalder os. - Det var bedre.
Forræder! Du har ledt dem hertil for at knuse mig.
Hvis jeg ville ødelægge dig, talte vi ikke sammen nu.
- Jeg ville øjensynligt noget andet. - Hvad?
Marouk fra Acamar 3 er om bord. Lyt til hende og Brull.
Hun er værd at lytte til.
Du har intet valg. Vi teleporterer os om bord nu.
Afbryd rødt beredskab. Bed Marouk møde mig i teleport tre.
- Tager I af sted alene? - Situationen er ufarlig.
Chorgan gør intet overilet, når vore faserkanoner peger på ham.
Det er stadig farligt.
Hvis forhandlingerne skal lykkes, må jeg mægle, ikke tvinge.
Brull...
Chorgan, dette er regent Marouk.
Sid ned.
- Marouks forslag er faktisk... - Jeg kan tage dig til fange, Picard.
Bare rolig, jeg gør det ikke. Jeg ved, jeres rejse har været lang.
- Hvorfor er I kommet? - Lad os begynde.
- Jeg tilbyder alle samlere amnesti. - Amnesti?
- Du mener slaveri. - Hvis du vil vide, hvad jeg tror...
Det vil jeg ikke. Sig, hvad du skal, men jeg tror dig sikkert ikke.
Jeg troede ikke kaptajnens ord om, at vi to ville blive enige.
Nu er jeg overbevist om, at det er det rigtige at gøre.
Vi har brug for jer.
Jeg har taget acamarisk cognac med. Det er vel længe siden.
- I har jagtet os i et århundrede. - Hun vil gøre en ende på det.
- Ved at lokke os hjem i fængsel. - Nej, I kan komme hjem som frie mænd.
- Giver I os også mad og klæder? - Naturligvis ikke.
Men jeg vil give jer midlerne til at få både mad og klæder.
Vi har reserveret landområder, som I kan bruge til...
Landområder? Ligner vi bønder?
I kan anvende marken, som I vil.
I vil få det bedre, end I har det nu. I slipper for at leve i frygt.
Vi vil have selvstyre.
Lad os i det mindste konstatere, at Chorgan vil diskutere tilbuddet.
Selvstyre har mange lag. I får selvfølgelig visse rettigheder.
Ja. Og de skal sættes på skrift, inden jeg går med til noget.
Volnaths fødselsdato er det eneste, der står i acamariernes database.
Han er vel en af de sidste samlere, der er født på planeten.
Jeg har gennemledt Acamar 3s medicinske database i timevis.
Jeg har kun fundet et fortilfælde af den mikrovirus, der dræbte Volnath.
For 53 år siden døde Penthor-Mul.
Har du noget på samleren Penthor-Mul?
Han var medlem af klanen Lornack.
Han blev fanget under et samlerangreb på en acamarisk udpost.
Han døde af et hjerteanfald, inden retssagen var overstået.
Vis Volnaths fødselsdata igen.
De to eneste, der er døde af denne virus, stammer fra samme klan.
Er mikroberne designet til at dræbe, er nogen måske efter hele familien.
Chorgan, samlernes leder, tilhører også klanen Lornack.
Hvad var deres rolle i de acamariske fejder? Hvem er deres fjender?
- Hvordan kan de have fået virussen? - På utallige måder.
- Det er ufarligt for smittebæreren. - Skræddersyet til deres fjender.
For 80 år siden massakrerede klanen Lornack rivalklanen Tralesta.
Det blev enden på en 200 år lang fejde.
Ifølge disse rapporter blev hele Tralestaklanen udslettet.
- Nogle af dem må have overlevet. - Der mangler nogle brikker her.
Tilhører nogle af de acamariske delegerede klanen Tralesta?
- Tilhørsforhold kendes ikke. - Styrmand...
Jeg tror, jeg har fundet sammenhængen mellem de to dødsfald.
- Penthor-Mul efter retssagen. - Jeg ser ingen sammenhæng.
- Bag ham, til venstre. - Forstør venstre del.
- Jeg kan rekonstruere hele ansigtet. - Gør det.
Billedet er jo over 50 år gammelt.
53 år siden, og hun ser ikke en dag ældre ud.
- Tre pladser i regeringen? - Vi vil have indflydelse på reglerne.
Selvfølgelig skal I repræsenteres, men ikke i regeringen!
Uacceptabelt. I regeringen ligger den egentlige magt. I begrænser os.
I forlanger for meget! Ingen gruppe har tre pladser i regeringen!
- Jeg er ligeglad med, hvad andre har! - Du er havesyg!
Hvis situationen var den omvendte-
- ville De sikkert også forlange at blive repræsenteret ligeligt.
De har ret, kaptajn.
Jeg undskylder mit udbrud.
Mon ikke vi trænger til en kort pause?
Jo, det tror jeg.
- Lidt cognac, måske? - Yuta...
Det er utroligt, så meget I minder om hinanden.
- Latterligt! - Nej, da. Begge er stærke ledere...
- Vi adlyder ikke svage ledere. - Vi kan ikke enes.
Forkert. Vi er blevet enige om at drikke lidt cognac.
- Forbundet har snydt os! - Min styrmand har vel en god grund.
- Det har du vel? - Yuta, gå væk fra Chorgan.
- Du kendte Penthor-Mul. - Hvor kender du ham fra?
Fortæl, Yuta!
- Jeg forstår ingenting. - Du var til stede, da han døde.
- Det er jo 50 år siden... - Jeg ved det godt, Yuta.
Stands! Sid stille, Chorgan. Dit liv er i fare. Træd tilbage.
- Dette vedrører ikke dig, William. - Jo, for du skal til at begå mord.
Det er ikke mord. Det er retfærdighed.
- Hvem er du? - Yuta, fra klanen Tralesta.
- Der er ingen tilbage fra Tralesta. - Fem overlevede Lornackangrebet.
Men fra den dag levede jeg ikke mere. I stedet begyndte jeg at søge.
Jeg blev den udvalgte. Jeg forvandledes.
Min ælden forsinkedes, så jeg kunne fuldføre min opgave.
Du udnyttede mig for at komme til dem.
- Du kommer ikke levende herfra. - Du er den sidste.
Når du er død, er det lige meget, hvad der sker med mig.
- Krigen er slut, Yuta. - Du forstår ingenting.
Nej, jeg gør ikke, for jeg har set dig klage over, hvem du er.
Du behøver ikke gøre det her.
- Jeg har intet valg. - Jo, du har.
Jeg beklager, William.
Stop!
Yuta...
Lad være.
Jeg står i gæld til dig.
Tak.
Ny ordre fra Stjerneflåden. Mødet med Garda er blevet udskudt.
- Og i ventetiden? - Stjernebase 343.
- Vi skal transportere medicin. - Det lyder som ren rutine.
Når nu samlerne har begæret våbenhvile, bør der også blive det.
Vi har ikke brug for alle. Vi giver tilladelse til dem, der har lyst.
Jeg informerer besætningen.